Codul 46: Art. 1:
Orice ființă umană care are aceleași gene cu altă persoană, vor fi genetic identici.
Relația unuia e a tuturor.
Datorită IVF, embargoului și tehnicii clonării e necesar să prevenim
orice reproducere incestuoasă accidentală sau deliberată.
De aceea:
I. Toți posibilii părinți vor fi scanați genetic înainte de concepție.
Dacă sunt 100, 50, 25% identici, nu li se permite să conceapă.
II. Dacă sarcina e neplanificată, fătul va fi scanat și orice sarcină
100, 50 sau 25% genetic legată de părinți trebuie eliminată imediat.
III. Dacă părinții nu cunosc relația lor genetică,
intervenția medicală e autorizată pentru a preveni violarea codului 46.
IV. Dacă părinții au cunoștință de legătura lor genetică
la vremea concepției, e o infracțiune la codul 46.
Mă gândesc la ziua când ne-am cunoscut.
Presupun că sosisei cu avionul.
Probabil că ai fost primul care ai ajuns la postul de control.
Nu intenționam să rămân.
Aveai doar 24 de ore asigurare
și probabil că un șofer te aștepta,
așa că nu aveai nevoie să găsești o mașină.
Nu mai fusesei în Shanghai înainte, totul era nou pentru tine.
Cum trăiesc oamenii aici?
Nu trăiesc, doar există.
- Ai trăit vreodată aici? - Nu.
Îmi dai permisul?
Bomboane, șerbet țigări, baterii, tuns.
- Dă-mi două acadele cu șerbet. - Două acadele cu șerbet.
Ia-mă înauntru, domnule. Știu să tund. Sunt pierdut aici.
Ai vreo asigurare de rezervă?
Am doar pentru mine.
- Îmi pare rău. - Vrei să schimbi locul cu mine?
- Tu? - O să pod eu costumul și tu asta.
E tentant! Baftă!
- Cum te cheamă? - Nabil.
Pa.
Nu cred că e o idee bună să-i încurajezi.
Dacă oamenii nu pot obține o asigurare, ăsta e un motiv.
Ai sosit dimineață, așa că străzile erau goale.
Ai sunat pe cineva? Ai avut o "cerveza"?
Mi te imaginez privind știrile, câteodată jucându-te,
uneori dormind,
pregătindu-te mental pentru noaptea ce urma.
Ceea ce nu îmi pot imagina e că nu ne-am
întâlnit și nici n-am auzit unul de celălalt.
Asta ai crezut că va fi în noaptea cealaltă.
La mulți ani, Maria!
E timpul să te trezești.
A fost ziua mea, ceea ce nu-mi place.
În fiecare an de ziua mea, am un vis. Mereu același vis.
Mă duc la metrou și aștept trenul.
Mă îngrijorez că o să întârzii.
Trenul pleacă din stafie.
Aș vrea să mă culc, dar trebuie să găsesc pe cineva...
...înainte că trenul să se oprească.
Trenul trece prin prima stație și mai are 19.
Trebuie să-l găsesc.
Și atunci mă trezesc.
La mulți ani, Maria! E timpul să te trezești!
Anul următor am exact același vis,
doar că acum am trecut de a doua stafie.
Nu întreba de unde știu, știu doar că au mai rămas 18.
Următorul an 17, următorul 16.
Azi e ziua mea, azi ajung la ultima.
Dacă adorm, voi ajunge la destinație.
- Scuze. - E în regulă.
Deci, ce voi face?
Voi sta trează toată ziua.
Cine vrea să-și descopere soarta? Cine ar profita de șansa asta?
Am venit la domnul Backland.
O să-i spun că ați venit, să trimită pe cineva.
Am venit aici pentru o investigație și mi-ar fi de folos să dau o tură pe aici.
- Toți vizitatorii trebuie însoțiți. - Știu...
- Lasă-mă să-mi fac datoria. - Dacă te las, eu nu mi-aș face datoria.
Asta e o enigmă. Dacă și-aș știi parola...
- N-ai putea. - Am nevoie de o bucățică de informație.
- E un truc? - Nu, spune-mi un singur lucru despre tine.
Orice.
Ziua mea. Parola mea nu e ziua mea. 29.
Parola ta e Carrefour.
Crossroad, Carrefour.
- De unde ai știut? - Mă pot înregistra acum?
Te-am ascultat când nu vorbeai. Nu te îngrijora.
- Aș putea intra în multe necazuri. - Mă voi duce direct la biroul lui.
Nu te îngrijora.
- William Geld? Salut. - Domnul Backland?
M-ai prins cu garda jos, aș fi vrut să te primesc cum se cuvine.
Cred că asta e una din abilitățile tale, istețimea.
Mi-e teamă că nu sunt isteț.
- Ești la prima vizită? - Da.
Ai timp să vezi mamutul?
Ne-am specializat în permise pe termen scurt, pentru teme specifice.
O săritură cu parașuta, o operație...
Și dacă nu dăm, e cu un motiv.
Un permis fals e un bilet către o suferință ce poate fi evitată.
Știm ce imprimantă le face.
Fiecare are amprenta sa.
Asta e dintr-un număr de 8 imprimante.
Doar câțiva oameni o pot folosi, trebuie să fie una dintre ele.
Îmi trebuie o cameră liniștită și puțin timp. O să termin până diseară.
E un loc de muncă fericit. Nu vreau să fac atmosfera.
Nu vreau ca cineva să știe ce se întâmplă.
De ce? Spune-le adevărul, Larry.
Spune-mi ceva despre tine. Orice.
Spune-mi ceva despre tine.
Orice?
Să fie ceva interesant. Am o zi lungă în fața mea.
Am un fetiș cu pistruiații. Unul sexual.
Mă excită.
Pielea pistruiată pare îmbrăcată, dar nu e.
Nu e pornografie cu pistruiați.
Femeile devin faimoase pentru sâni și picioare. Nu pentru pistrui.
- Există "Anne din Green Gables". - Îl consider un erotic-clasic.
Normanzii...
uimitor!
Au inventat engleza din nimic altceva decât din franceză.
- Și ceva latină, evident. - Evident.
E o fată aici, Maria. E afonă.
Nu poate reține vreo melodie.
Asta e frumos.
Nu crezi?
- La ce te gândești? - Mă gândesc, ne-am mai cunoscut înainte?
Sus, în foaier, aproape că ne-am ciocnit.
Nu știu dacă vreau să știi ceva despre mine.
Nu mai pot să mă gândesc la nimic când oamenii mă întreabă direct.
- Vrei să mă influențezi? - N-aș lucra dacă aș face asta.
Ce n-ar merge?
Spune-mi ce o să faci diseară târziu.
- E o întrebare sau o invitație? - E o împrospătare a memoriei.
La noapte voi sta trează,
până soarele va apune.
Nu mă voi culca.
- De ce? - E ziua mea.
La multi ani.
Îți voi lua informațiile pentru rapoartele viitoare.
E greu
când poți scoate bani buni pentru o bucată de hârtie.
E o mare tentație.
Ești sigur că el e?
Am crezut că ar putea fi ea.
Nu cred.
Ai dovezi?
Nu trebuie să-ți dau dovezi, pentru intuiție mă plătești.
Ești în regulă?
Absolut.
- Sunt sub supraveghere? - Nu.
Vrei să ieși cu mine?
E ziua ta. Nu ai alte planuri?
Ba da, trebuie să mă întâlnesc cu cineva, dar mi-e foame.
- Să mergem să mâncăm. - În regulă.
Nu mi-a fost teamă de tine nici când trebuia să-mi fie.
Chiar când soarta mea a fost în mâinile tale.
Mereu am avut încredere în tine.
De ce ai făcut-o?
Pentru bani.
- Tu de ce ai făcut-o? - Ce?
De ce m-ai mințit?
Nu știu.
E foarte impulsiv.
Eu pot fi impulsiv.
La multi ani!
Îmi place asta. De unde ai știut?
Din dosarul meu?
- O presupunere norocoasă. - Soarta.
De fapt, am o geantă plină de ele.
Pentru puștiul meu.
- Ai un băiat? - Da.
- Un băiat! - Da.
Îl cheamă Jim.
- Pariez că e foarte special. - E special.
Copilul fiecăruia e special.
Te face să te întrebi de unde apar maturii ăștia așa comuni.
Sunt bune.
- Vrei să vi la un club? - Nu trebuia să te întâlnești cu cineva?
- Vino, te vreau. - De ce?
Vreau să te corup.
Dacă vii, există riscul să te simți foarte bine.
Dacă nu vii cu mine...
vei regreta.
Haide.
Vodcă cu gheață, te rog.
Vrei să cânți un cântec? Ești sigură?
- Sunt sigură. - Nu vrei să mă auzi cântând.
De fapt, speram să te aud cântând.
- De ce? - Am auzit că ai o voce distinctă.
Ce ți-au mai spus despre mine, pe la spate?
Știi că poți lua un virus care să te facă mai muzicală?
- Cânți ca un înger. - Am făcut-o odată în mandarină.
Chinezii știau ce cânt, dar eu nu. Ciudat!
Am un virus chiar acum, un virus empatic.
Am luat un virus să mă ajute în muncă.
Nu-mi place asta, e ciudat. De asta poți afla lucruri despre mine.
Aș putea.
E ca și cum ai vedea cu raze X, ca să te uiți sub fustele fetelor.
- Am cumpărat raze X, dar nu merg. - Dar le-ai cumpărat.
- Ai vrut să-ți meargă. - Aveam 6 ani.
Eram interesat de schelete, nu de chiloței.
Credeam că ești un om intuitiv.
Ar fi vreo diferență?
Bineînțeles!
- Serios? - Virusul...
Damian!
William mă ajută să-mi serbez ziua.
E ziua ta? N-am știut.
Știe de secretul nostru.
Asta mă va băga înauntru.
Ar trebui să-l pupi și pe William, pentru că te-a ajutat.
Spune-i ce vrei să faci.
Studiez lilieci.
Cei mai buni lilieci sunt în grota din Delhi.
Vroiam să-i văd de când eram copil.
Nu puteai obține asigurarea pe căile normale?
Am încercat 8 ani. 8 ani și abia acum plec.
De obicei, dacă nu primești permis, e dintr-un motiv.
- Da, "Sfinxul știe cel mai bine". - Cel mai bine.
- Sfinxul știe multe. - Nu știe ce știu eu.
Unele lucruri din viață, merită riscul.
Oricine și-a dorit ceva știe că trebuie să fi pregătit.
Cred că voi fi bine.
- Ne mai vedem. - Pa.
- De ce ai făcut asta? - Ce?
Toate astea, în fața mea. Știi ce ar trebui să fac acum?
Ar trebui să o retrag și pe tine, totodată.
Dar nu vei face asta, nu-i așa?
De ce ești așa de drăguț cu mine?
Speri o recompensă?
Cum ai reușit să scoți hârtiile astea?
La început, la fiecare nouă serie, făceam un test să le distrugem.
Așa că m-am dus la muncă și am ascuns unul sub limbă.
Am distrus falsul permis și l-am pus pe ăla adevărat sub limbă.
Apoi m-am dus la baie, l-am băgat într-o pastilă și l-am înghițit.
După câteva zile... aveam permisul.
Impresionat?
Haide, fii impresionat.
Mulțumesc că m-ai condus acasă.
E foarte drăguț din partea ta.
Intră.
Frumos! Ai flori verzi.
Totul e controlat științific.
Crezi că soarele e periculos așa cum se zice?
Sper că nu.
- Ai vrea să bei niște apă? - Sigur.
Știi că una din florile mele e mai tânără ca celelalte?
- Serios? - Da.
Care?
Asta.
Îți place?
Foarte mult. E mai frumoasă decât celelalte.
Poate că ar trebui să-mi iau o față mai nouă.
Îmi place tristețea de pe fața ta.
Sau ce e.
N-am mai văzut cartea asta de ceva vreme.
Un prieten trebuie să aibă un inamic bun.
Ar trebui să-i fii aproape când ți se opune.
Uite.
E tot ce a rămas din copilăria mea.
Îmi țin amintirile speciale aici.
Cine sunt ei?
Mama și tatăl meu, înainte de a pleca din Shanghai.
Ăștia sunt oameni ca Damien, când le-am dat hârtiile.
Acum îmi știi toate secretele.
Îmi palce să le văd fetele.
Sunt atât de frumoși.
Uită-te la ochii lor.
Au o privire, pe care noi ăștialalți n-o avem.
Arăți un pic ca ei.
Ar trebui să te duci la culcare.
Nu vreau să mă culc.
Nu mă lăsa să mă culc.
Îți fac o cafea.
Cafea.
Tocmai torturam cântecul ăsta și acum tu o să-l omori!
N-am ureche muzicală, știi... Crezi că e atractiv?
Pleci?
Am avion pentru mâine.
- La ce oră? - La 11.
Ce o să i se întâmple lui Bikku?
Își va pierde asigurarea.
- Nasol! - Știu.
Să dai permise false, e nasol.
Ai trăit vreodată afară?
Am fost afară vreo 10 ani.
Trebuie să plec.
Trebuie să opresc la punctul de control de la intrare.
- De ce? - Să-mi iau mai multe acadele cu șerbet.
Salut, domnule!
Am găsit asta, cred că tu o poți folosi mai bine.
Mulțumesc! Dumnezeu să te binecuvânteze.
Nu, îmi pare rău.
Lasă-l în pace.
Mulțumesc! Dumnezeu să te binecuvânteze.
Dacă avem destule informații,
putem prezice consecințele acțiunilor noastre.
Ai vrea să știi?
Dacă ai fi sărutat fata aia,
dacă ai fi vorbit cu omul ăla,
ai fi luat slujba aia, sau te-ai fi însurat cu femeia aia sau ai fi furat hârtia aia.
Dacă mă știi ce s-ar întâmpla, am mai face primul pas?
Bună! Am sosit acasă!
- Ai avut o călătorie bună? - Da.
- Unde ai fost? - De ce ești trează?
Vor fi mulțumiți să te vadă. Soția ta și băiatul tău special.
Vor vrea să știe noutățile.
Și vor fi fericiți să te aibă acasă, sănătos și în siguranță.
- Să ghicesc la ce te gândești? - Da.
La o bicicletă.
Nu pot răspunde acum, așa că lăsați un mesaj.
Sunt William, sună-mă. Să știu dacă ești bine.
- Ești obosit? - Da.
Te-ai gândit la mine?
Ai încercat să-ți imaginezi ce mi se întâmplă?
Virusul empatic lucrează la distanță?
Maria Gonzalez, 25 de ani. Angajată la Sphinx.
Tatăl: Christian Gunter, născut în portul liber Jebel Ali.
Transferat în Shanghai și exilat pentru iregularități financiare.
Înregistrat în Kunming, Dhanbad, Betta și Baghdad.
Se presupune că se va întoarce în portul liber Jebel Ali.
Carmen Gonzalez s-a întors în Shanghai,
s-a recăsătorit cu...
Maria Gonzalez, înălțimea: 165 cm...
- De Souza te cheamă. - Despre ce e vorba?
A fost o catastrofă în Asia,
un tip care călătorea spre Shanghai a murit.
- Vrei cafea? - Nu, mulțumesc.
- Cineva a murit ieri. - Știu. Ai detalii?
Avea o treabă cu liliecii și vroia să meargă în, Delhi.
Locul în care trebuie să te duci, dacă îți plac liliecii.
N-a obținut acoperire pentru că avea o dispoziție inevitabilă pentru
boala lui Wards.
- Îl știai? - Nu.
Te face să sângerezi de moarte.
Multi oameni din Delhi sunt imuni și de aceea n-au nevoie de protecție.
De aceea și-a luat acte false...
de aceea a sângerat de moarte ieri.
- Cum îl chema? - Damian Alekan.
Actele sunt făcute de aceeași imprimantă la care anchetai tu.
Îmi pare rău.
Urcă-te în avion și fă-ți treaba bine, ca să nu-ți mai pară rău niciodată.
- Nu poți trimite pe altcineva? - De ce ai vrea să fac asta?
Am avut niște necazuri acolo, cu un virus, cred.
Toți avem probleme, William.
Felul în care ne descurcăm cu ele, e măsura meritului nostru.
Întoarce-te mâine.
De unde ai luat asta?
Trebuie să mă întorc în Shanghai.
- Cât o să lipsești? - Am asigurare 24 de ore.
O să mă întorc, înainte să știi că am plecat.
Au mai fost raportate trei.
Una aici, una în San Paolo, una în Delhi.
Dacă nu se opresc, o să-mi pierd propria asigurare.
Îmi pare rău. E prima oară când intuiția mea mă dezamăgește.
Cred că a avut un complice. O anume Maria Gonzalez.
A dispărut.
Adică cum a dispărut?
Video Listo Corporation.
Tocmai ai încercat să intru în apartament și nu fractionează.
Avem numărul dumneavoastră ca fiind deconectat temporar.
- Vă par deconectat? - Poate că nu sunteți deținătorul.
- Asta nu-i problema mea, nu? - Dali-mi parola.
Am să vă dau o fereastră nouă pentru parola listei video.
Ar fi grozav, mulțumesc.
- Parola? - Panoplia.
Știi ce cauți?
Speri să fi lăsat vreun indiciu?
Ca Hansel și Gretel când au intrat în pădure?
Panoplia.
Maria, azi n-ai întâlnire.
Maria, trebuie să te duci la 3:15 la clinica Mai Lin.
Investighez o fraudă în care Maria Gonzalez e martorul cheie.
Am fost informal oficial că avea o problemă cu corpul și era nefericită.
A fost realocată. Au fost complicații pe care nu le-am putut rezolva.
A fost trimisă afară.
Afară e un loc mare. M-ar ajuta dacă ați fi mai precis.
Mi-e teamă că e o problemă de confidențialitate, domnule.
Care era natura problemei corpului ei?
Mi-e teamă că e o problemă de confidențialitate, domnule.
De ce a fost invitată într-o pauză fericită?
Asta e un exercițiu? Încerci să mă prinzi?
- M-ai prins! - Totuși, nu m-ai prins.
Ești cel mai bun.
Spune-mi ceva despre tine. Pentru raport.
Mama mea a avut slujba asta înaintea mea.
Eu am moștenit-o.
Cât a fost domnișoara Gonzalez gravidă?
N-am zis asta.
A fost o violare a codului 46, nu?
N-am menționat codul 46.
Unde e clinica Mai Lin?
Mi-e teamă că e o problemă de confidențialitate, domnule.
Mulțumesc pentru ajutor.
Ai închiriat o mașină.
Clinica e afară, la 170 de kilometri de oraș.
Mi te imaginam ca pe un cavaler medieval în căutare.
În căutarea mea.
Am venit pentru Maria Gonzalez.
Nu sunt permise vizitele până la ora 6.
Sunt din Westerfields. E martoră într-un caz important.
- Numele? - Maria Gonzalez.
- Numele tău. - William Geld din Westerfields.
- Îmi trebuie amprenta aici. - E o situație foarte urgentă.
Știu, numele și amprenta...
Și pot spune uitându-mă la tine...
nu doar că ești doar o persoană care ia amprentele,
tu poți judeca.
Da și mi-am făcut o impresie despre tine. Dacă n-ai autorizație...
Spune-mi ceva despre tine. Orice.
Sunt obosită. Am parte de nenumărate conversații de-astea.
Dacă și-aș ghici parola, ai fi impresionată?
Aș fi mumificată.
- E Garamond. - Nimic de genul ăsta.
Ai un virus empatic? Aici nu merge.
De aia ai răcit aici.
Folosim bacterii antivirale, suntem infestați cu streptococi.
Știi, aici afară nu avem anumite plăceri...
posibile la liber, înauntru.
Am astea...
Aia aurie e bună în mod special.
Nu-mi trebuie bogăție, îmi trebuie o mică încurajare.
Aveți un sistem de securitate foarte sofisticat.
Desigur. Avem tot felul de cazuri.
- Pentru ce e Maria Gonzalez aici? - Investighezi cazul ei?
Investighez un caz de fraudă și ea e martoră.
A avut o grefă la deget.
Ea e Maria Gonzalez.
Ia loc.
- Ești bine? - Sunt bine.
Dacă e vorba de degetul meu, nu depun plângere.
Nu e vorba de degetul tău.
Trebuie să vorbesc cu domnișoara Gonzalez singur.
N-ai autorizație.
Investighez un incident de la locul tău de muncă.
Hârtii frauduloase au fost scoase la imprimantă ta.
În ultimele 14 zile, 3 oameni au murit
în timp ce călătoreau cu hârtiile făcute la imprimantă ta.
Toți care vin la noi, fac câte ceva periculos.
Ne așteptam la asta. Din păcate, unii nu reușesc.
Unul dintre ei, Damian Alekan, a sângerat de moarte.
Iubea liliecii, îți amintești?
L-ai întâlnit la bar...
și i-ai vândut un permis care îi permitea să meargă la Delhi.
- Când a murit? - Acum o săptămână.
Sunt aici de zece zile.
E vorba de permisul eliberat înainte să vi aici.
Sunt obosită. Aș vrea să mă odihnesc.
Domnișoara Gonzalez e încă în recuperare.
De ce e aici?
- Te rog, nu-mi spune de deget... - Degetul său tocmai a fost...
A fost distrus, dar a re-crescut din asigurarea familiei ei, acum 22 de ani.
Știu multe despre domnișoara Gonzalez, era gravidă când a venit aici.
Știu că n-ai interes să mă împiedici în ancheta mea.
A violat codul 46.
I-am întrerupt sarcina și i-am șters memoria în privința asta.
- Copilul a fost eliminat? - N-a fost nici un copil.
Sarcina a fost eliminată și memoria ștearsă.
Te-ai interpus...
în memoria unui martor dintr-un caz de fraudă.
Memoria ei era foarte locală. Era doar bărbatul, actul sexual și sarcina.
Nu-și amintește bărbatul deloc?
Toate astea i le-am șters din memorie.
E aceeași Maria Gonzalez. Degetul a fost memoria placebo.
L-am mutat-o din copilărie. Cred că a fost foarte efectivă.
- Când va pleca de aici? - E programată pentru mâine.
Mi-e teamă că trebuie să mi-o dai mie în custodie.
Îți poate lipsi cineva de care nu-ți amintești?
Poate o experiență să dispară definitiv?
Sau va există undeva, așteptând să fie descoperită.
Așteaptă, am uitat ceva. Servieta mea. E ceva foarte important.
E în spate!
Asta vroiai să faci?
Să mă scoți afară cu ei?
Ai mai fost afară, acum 10 ani.
Nu te-ai întors Înăuntru până la 14 ani.
Chiar fi-ai făcut temele.
Nu poți cânta, îți plac acadelele,
Se pare că am fost subiectul tău favorit în școală.
Urăști deșertul.
Niciodată nu mi-a plăcut deșertul.
Chiar la liceu, când studiam desenele animate cu Road Runner,
trebuia să mă uit într-o parie.
Mereu mă întrebam de ce coiotul nu-i cumpără un Road Runner.
Avea destui bani să-și cumpere o rachetă
și să-l lase singur pe Road Runner.
Cum ai făcut asta?
Ce?
Mă gândeam la ceva și tu ai auzit. E ciudat.
Intuiția.
Pot să simt ce gândești.
Nu cred în citirea minții. Cred că e un truc.
Nu e un truc, e un dar.
La ce mă gândesc acum?
La Damian Alekan.
- Ai mai fost aici, înainte? - Odată.
- Ți-a plăcut? - Am stat doar o zi.
Dar, da. Mi-a plăcut foarte mult.
Scuză deranjul.
Vino aici.
Ia loc.
Asta e Damian,
Îl recunoști acum?
Îmi amintesc că vroia să plece în Delhi.
Și îmi amintesc fața lui când i-am dat permisul.
Încercase ani întregi să ia unul oficial și nu reușise.
Eram acolo când te-ai întâlnit cu Damian.
Eram cu tine la bar.
Nu înțeleg.
Nu-fi amintești pentru că fi-au șters memoria.
Nu știu despre ce vorbești.
Am venit în Shanghai să anchetez o fraudă.
Știam că ești vinovată,
dar m-am îndrăgostit de tine.
De ce mi-ar fi șters amintirea cu tine?
Nu știu.
- Nu găsesc... - N-ai pierdut nimic.
- N-ai pierdut nimic, relaxează-te. - Nu-mi găsesc...
Nu-mi găsesc lucrul.
O să stai cu mine?
- Sunt așa de obosită. - Voi sta cu tine până te trezești.
- Ce e? - Te va ajuta să dormi.
- Nu înțeleg nimic. - Nici eu.
Tatăl meu obișnuia să-mi spună povești ca să adorm.
Povestea despre Jebel Ali și Marea Arabică.
Povești magice despre aventuri.
Trăia acolo și cred că dacă ne-am fi întors acolo
totul ar fi fost în ordine, totul ar fi fost ca înainte
să fim exilați.
În visele mele, am fost acolo.
Eșantionul, vă rog.
Mulțumesc.
Am scanat 30 de seturi de gene și nu au codul 46.
Te poți căsători în siguranță.
De fapt, îți recomand.
Aveți amândoi codul de mare inteligență.
- Mulțumesc mult. - Pa-pa.
O cunoști pe femeia asta?
O caut.
Trebuie că ai găsit-o, dacă ai părul ei.
Mi-a fost dat de către rude.
- Ce relație ai cu femeia asta? - Vreau să știu despre ea.
Nu te poți culca cu ea. Uită-te aici.
ADN-ul ei, se potrivește 50% cu eșantionul de păr.
Aici...
este ADN-ul mamei tale
și se potrivește genetic 100%.
Dacă te culci cu femeia asta ar fi violare a codului 46.
- Cum așa? - Totul e posibil in vitro.
Mama ta a fost dintr-o serie de 24 de fetuși clonați.
Părul e de la mama ta sau de la un geamăn de-al ei.
E identică cu mama mea?
Dietă, climat, mediu,
șansă, chirurgie, stele, Dumnezeu.
Nu suntem prizonierii genelor noastre.
E părul mamei tale?
- Ești îndrăgostit de femeia asta? - De ce?
E gravidă?
- Ali fost concepuți normal? - In vitro.
Părinții naturali ar trebui să aibă dosarul.
- Sunt morți. - Îmi pare rău.
Mulțumesc.
Dacă ne e teamă, vom fugi. Ăsta e instinctul.
Adrenalina îți pompează în corp, mușchii se contractă,
inima ne bate mai repede și fugim.
Fugim pentru viețile noastre.
Fugim pentru siguranța noastră, pentru căminul nostru, pentru familiile noastre,
pentru cei dragi.
Nu vreau să te sun când conduci.
Merg la aeroport și mâine sunt acasă.
- L-ai prins pe tipul cel rău? - Mereu îl prind.
- Ce mai faci? - Te iubesc.
- Și eu. - Ne vedem curând.
Vreau un bilet spre Seattle.
E roșu complet, domnule. E expirat.
Dar nu vreau să fiu aici. Vreau să mă duc acasă.
- Sunt acoperit să plec acasă, nu? - Chiar nu știu, domnule.
Da, sunt acoperit pentru acasă.
Dar nu sunteți acasă, domnule. Sunteți în Shanghai fără asigurare.
De ce nu mă trimiteți direct acasă?
Nu poți zbura sau să fi în zona Asiei fără asigurare.
Păi ce am să fac? O să fac pipi de la înălțime?
Nu vă știu caracterul îndeajuns, ca să spun, domnule.
Poate pot eu ghici ceva din caracterul tău.
Asta e foarte amuzant.
Mă tem că ați ghicit greșit, domnule. Sunt savant creștin.
- Nu iau droguri sau cafea. - La dracu! Nu mă pricep la Biblie!
- Pot intra? - Te pot opri?
- Am nevoie de ajutorul tău. - Ce-ai mai făcut?
Am avut treabă.
N-ar fi trebuit să fiu în Shanghai, trebuia să fiu în Seattle.
- Știai de noaptea trecută. - Trebuie să plec.
- Du-te! - Nu pot.
Permisul meu e roșu și nu pot pleca.
Ai încercat deja, ai plecat să dispari.
O spui de prea multe ori.
Trebuie să plec acasă.
Ai familie?
- Băiat sau fată? - Băiat.
Jim.
Trebuie că crede că ești un erou că prinzi răii ca mine.
Cam așa ceva.
Știi ce se spune: "Sfinxul știe cel mai bine".
Poate că e un motiv pentru care nu poți pleca acasă.
E fals...
trebuie să-l schimb pentru unul bun.
Ne întâlnim la aeroport la 7, da?
- Mulțumesc. - Să mergem.
Mă numesc Maria Gonzalez, Am o problemă cu accesul.
Am un deget nou care trebuie înregistrat.
- Așteptați un moment. - Mulțumesc.
- Bună dimineața. - Ce bine e să te văd din nou.
Am un deget nou și trebuie înregistrat.
Știu, ai fost realocată.
- Pardon? - Ați fost realocată.
De ce nu intri?
- William, unde ești? - Sunt în Shanghai.
- Ți-a expirat asigurarea? - Am prelungit-o.
Nu-i adevărat. Unde e Maria?
De ce ai luat-o din clinica Mai Lin fără autorizație?
- Era suspectă? - Era?
Este.
Pari supărat, William. Raportează la biroul din Shanghai azi,
vor prelua ei cazul.
Adu-mi ce poți, azi.
DOAR IEȘIRE
E o acoperire pentru o ieșire,
valabilă doar pentru azi.
Zborul spre Seattle pleacă din zona C.
O să-mi amintesc de tine.
Din visul meu,
de la ziua mea.
Ar trebui să te duci acasă.
Două pentru Jebel Ali.
- Ce zbor, domnule? - Următorul.
- Aveți acoperire? - Sunt rezident aici.
Scuze, am uitat. E noul meu deget.
Mulțumim că ați ales liniile aeriene Pan Worldwide, o călătorie plăcută.
Mereu am visat la Jebel Ali. Jebel Ali din poveștile tatălui meu.
Zicea că poți face orice acolo, atâta timp cât fi-o dorești destul.
Știi ceva?
De câte ori mi-am imaginat că fac asta, o făceam cu tine,
chiar dacă nu ne întâlnisem.
- Ești bine? - Da.
Căutam un loc să stăm.
Veniți.
N-ai mai fost afară. Ți-aș putea fi ghid.
Profesorul tău.
Căutăm o cameră. Avem acoperire.
Nimeni nu are acoperire pentru aici. Nu poți cumpăra de aici.
Rezidenții dorm pe riscul lor.
- Putem avea o cameră? - Cameră, hrană, un joc de șah.
E un duș acolo,
sunteți plini de praf!
- Mi-e teamă că va fi zgomot. - Nu contează.
Dormim oriunde. Suntem foarte obosiți.
- Veniți de departe? - Da.
Soția mea a făcut asta
înainte să moară.
- Gândiți-vă la ea înainte să adormiți. - Mulțumesc.
E o plăcere să vă avem aici.
Vrei să-ți pui asta?
- Soția ta semăna cu tine? - Nu.
Cum v-ați cunoscut?
Am lucrat împreună până l-am avut pe Jim.
- Trebuie că fi-e dor de el. - Da.
Cântă.
Ce?
Vreau să te aud cântând.
Nu pot cânta.
Scuze.
E în regulă.
Nu e vina ta.
E virală.
Sfinxul fi-a dat un virus.
Ca ce? Un virus anti-William?
E involuntar, ca adrenalina.
Când ești speriată de ceva, corpul tău e gata de fugă.
- Nu sunt speriată de tine. - Știu, dar corpul tău e.
Vreau să te fac să mă iubești.
Fă-mă să te iubesc.
Te iubesc...
Știai cum lucrează virusul.
Nu puteai face ceva să mă oprești?
- Trebuie să dau un telefon. - Va fi înregistrat.
- E în regulă. - Telefonul e acolo.
Mă numesc Maria Gonzalez.
Înregistrez o violare a codului 46.
Care e locația dumneavoastră?
- Care e adresa? - 168, Shada Perrera.
- Vă rog să așteptați acolo. - Voi fi aici.
Trezește-te.
Haide, trezește-te.
Trebuie să plecăm.
Nu, vreau să rămân aici pe veci.
Vezi? Te pot săruta acum.
Trebuie să plecăm. Hai.
S-a întâmplat ceva.
- Ne trebuie o mașină, ne poți ajuta? - Mașinile costă mai mult decât în oraș.
Am astea.
Vreau bani. Oamenii trebuie să mănânce.
E tot ce am.
Nu e destul.
Sonno, du-i la magazin și spune-i lui Farrukh să le dea un mini.
Oprește-te din joacă! Oprește-te acum!
Ai mai fost la tribunal, înainte.
Au decis că virusul empatic îți afectează judecata,
așa că fi-au șters amintirile despre mine.
Așa cum mie mi-au șters amintirile despre tine.
Ce-și mai amintește despre accident?
Știe că a fost în Shanghai, să rezolve un caz;
în drum spre aeroport a avut un accident.
În ceea ce îl privește, n-a fost niciodată la Jebel Ali.
Te voi lăsa singură.
Mulțumesc.
Mi-a fost dor de tine.
Mă bucur să te văd.
Ți-am adus niște haine.
Tati!
Unde ai fost?
Am făcut un lucru prostesc. Am avut accident de mașină,
dar doctorii m-au făcut bine.
La ce mă gândesc?
Nu știu.
Mă gândeam la bărci.
Am fost exilată pentru că am încercat să-l înșel pe Sfinx.
Mi-au lăsat amintirile.
Nu le pasă la ce te gândești când ești afară.
La ce să se mai deranjeze? Pentru ei nu mai existăm.
Asta e bine!
Subtitrarea: DVD-Rip
Sincronizare și revizuire: muLineZu
Îmi lipsești!